Blanchard, de la Omucideri.
Lee ?
Întoarceți-vă la lucru !
Da, a fost cutremur. L-am simțit.
N-am știut că ai fost boxer.
Tata a auzit de tine și a insistat să rămâi la cină.
I-am spus că ne-am cunoscut la expoziția de la librăria lui Stanley Rose.
Dacă trebuie să-mi verifici alibiul, să fii subtil.
- Cine e ? - Balto.
Ziarul e "The L.A. Times", din 1 august 1926.
Balto îi aducea ziarul tatei, când a aflat că a făcut primul milion.
Tata a vrut să imortalizeze momentul și l-a împușcat.
Pe aici !
Mamă, tată, acesta e prietenul meu, Bucky.
Bucky, aceasta e mama mea, Ramona Cathcart Linscott.
Încântat să vă cunosc.
- Tatăl meu, Emmett Linscott. - Îmi pare bine să vă cunosc, d-le.
Și sora mea, Martha McConville Linscott.
Bună !
Te-am văzut luptând cu Mondo Sanchez. L-ai terminat.
Puteai să ajungi un al doilea Billy Conn.
- Mulțumesc. - Vrei ceva de băut ?
- Sigur. - Îi aduc eu, tată.
Mondo făcea un adevărat spectacol. Ce s-a întâmplat cu el ?
- A luat o supradoză. - Păcat.
Și-a făcut familia de rușine.
Apropo de familie, Ramona, Martha...
Madeleine a noastră vorbește foarte frumos despre tine.
Tată, putem să mâncăm ?
Bucky și cu mine vrem să prindem spectacolul de la 9:30.
Sigur, draga mea.
Cu mese îmbelșugate, se cresc oameni viguroși.
Cu mâncarea franțuzească, se cresc niște degenerați.
Vreau să-l desenez pe d-l Bleichert, tată.
Vei fi caricaturizat fără milă, Bucky.
Maddy e cea frumoasă, dar Martha e geniul.
Ce fel de nume e Bleichert ? Olandez ?
German.
Mari oameni, germanii.
Hitler avea tendința să exagereze, dar, țineți minte ce vă spun.
Într-o zi vom regreta că nu ne-am aliat cu el ca să luptăm împotriva rușilor.
Am omorât mulți de-ai tăi în război.
D-le Bleichert, l-ați cunoscut pe Balto, cel din hol ?
- Da, pare foarte real. - L-a împăiat un vechi prieten.
Am fost în același regiment. Georgie Tilden.
- Voia să facă filme. - Când ați venit aici ?
În 1920. Hollywood-ul era o pășune, dar filmele mute aveau mare succes.
Georgie se ocupa de lumini, iar eu construiam case.
M-a prezentat lui Mack Sennett și l-am ajutat să ridice
complexul de sub semnul acela oribil.
- Hollywoodland. - Îmi plăcea "The Keystone Kops".
Și mie.
Bătrânul Mack știa cum să profite de bani.
Avea figuranți pe post de muncitori și invers.
După vreo 12 ore, eu și Georgie îi duceam la Hollywoodland, la un film
și mai pierdeam încă 6 ore.
Ne-a pus și pe generic de câteva ori.
Mamă, te simți bine ? Vrei să participi la conversație ?
Știai, d-le Bleichert, că Bulevardul Ramona a fost botezat după mine ?
Nu știam.
Când Emmett s-a însurat cu mine pentru banii tatălui meu,
a promis familiei mele că se va folosi de influența
pe care o are în Consiliul de Zonare a Orașului,
ca să numească o stradă după mine.
Dar tot ce a putut obține a fost o fundătură.
Într-un cartier cu felinare roșii.
În Lincoln Heights.
Cunoști cartierul, d-le Bleichert ?
Am crescut acolo.
Atunci știi cum se expuneau prostituatele mexicane la ferestre.
Am auzit că multe îl știu pe d-l Linscott după nume.
Încetează !
Am să cânt la cină când va veni primarul Bowron.
Nu pentru un gigolo pe care îl aduce Madeleine.
Un polițist ordinar. Doamne, Emmett !
Cât mă disprețuiești !
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
D-le Bleichert !
N-o să-ți vezi numele în ziare.
Până la nuntă ?
Mamei tale i-ar plăcea asta.
E o snoabă.
Una care-și ia pastilele pe care i le dă doctorul.
Ca să nu fie nevoită să recunoască faptul că e o drogată.
- Vrei să afli un secret ? - Sigur.
Tata a cumpărat cherestea proastă și platouri de filmare vechi
de la Mack Sennet, pe care le-a transformat în case.
Așa a făcut bani.
Are asemenea clădiri peste tot în Los Angeles.
Prietenul lui, Georgie, a fost desfigurat într-un accident de mașină,
în timp ce făcea niște comisioane pentru tata.
Acum îi arunca resturile.
Sarcini ciudate, îngrijitul proprietăților de închiriat.
Nu e nevoie să-mi spui toate astea.
Îmi placi, Bucky.
- Bucky... - Da.
Nu ți-am spus totul despre Betty.
- Nu ? - Nu fi supărat pe mine !
Vara trecută, am auzit de o fată care semăna cu mine.
Eram curioasă.
I-am lăsat bilețele în diverse locuri.
"Sosia ta vrea să te cunoască." Lucruri de genul ăsta.
I-am lăsat numărul de telefon.
M-a sunat.
Așa le-am cunoscut pe ea și pe Lorna, în "La Verne".
- Asta e tot ? - Da.
Spune-mi un lucru.
De ce ai vrut s-o cunoști pe Betty Short ?
Am muncit mult ca să fiu liberă.
Însă, după cum o descriau oamenii,
Betty părea să fie veritabilă.
Nu mă părăsi, Richard. Spune-mi că-ți pasă, spune-mi...
D-ră Short, e o pauză după "îți pasă". Cunoști limba engleză ?
- Încerc. - Bine.
Să mai încercăm o dată. Și ține minte !
O iei de la început și îl implori. Te părăsește, îl implori.
Să iasă cum trebuie. Se termină pelicula. Dă-i drumul !
Richard...
Nu mă părăsi !
Te rog, spune-mi că-ți pasă ! Spune-mi că...
Că sunt frumoasă și că mă iubești.
D-ră Short, e ceva trist.
Crezi că ești în stare să interpretezi tristețea ?
Sigur.
Pot face asta.
D-ră...
Dă-mi drumul ! Nu mă atinge !
Las-o în pace !
Sunt polițist.
Tu și Betty vă duceati împreună la probe, nu-i așa ?
- Ați jucat în vreun film ? - Nu.
Atunci ce e în cutia aceea ?
- E un film. - De care ?
Ceva îmi spune că nu e de-al lui David O. Selznick.
Trebuie să ne zici tot, scumpo, așa că, dă-i drumul.
Eram într-un bar din Gardena.
Un bărbat a intrat în vorbă cu mine.
Credeam că sunt însărcinată și aveam mare nevoie de bani.
A zis că-mi dă 200 de dolari că să joc într-un film deocheat.
A spus că mai are nevoie de o fată, așa că am sunat-o pe Betty.
Am făcut filmul într-o casă mare, din afara orașului.
- Apoi ne-a dus înapoi în L.A. - Unde anume e casa asta ?
Nu prea eram în apele mele, dacă înțelegeți ce spun.
Ce crezi, Russ ? Are vreo legătură cu crima ?
Slabe șanse.
Ce are ? Nu se poate ține ?
Eu te-am adus aici. Lucrezi pentru mine și m-ai făcut să par un prost
în fața celui mai influent om din departament.
Iar tu... Da, tu. Uită-te la mine !
Blanchard, uită-te la mine !
Dacă n-ai fi fost D-l de Foc, erai suspendat deja.
Ești un boxer de doi bani. Nu te băga, Bleichert !
- Ellis... - De mâine, te întorci la Mandate.
Vreau să-mi dai raportul la ora 8
și să-ți ceri scuze, în scris, față de Green.
Ești un animal politic.
Și, de dragul pensiei tale, ai face bine să te supui.
E ora 8:15. Unde e partenerul tău ?
Nu știu. Speram să fie aici.
E 8:15 și nici el și nici scrisoarea nu sunt aici.
Bleichert, dispari din ochii mei ! Încearcă să-ți faci meseria.
Către toate unitățile din apropiere de Crenshaw și Stocker.
Cod 4. Doi morți. Suspectul mort.
Raymond "Junior" Nash. Numărul mandatului, 5609.
Repet. Cod 4.
Uitasem de Junior Nash.
Murise în timpul unui jaf.
Era un gunoi și trebuia omorât de la început.
L-am lăsat să ne scape și au murit niște nevinovați.
- Blanchard ! - E în baie.
Am lovit un perete. Fiindcă am dat-o în bară cu Nash.
Nu-i destul.
Îmi pare rău, Bucky.
Îmi pare rău.
La dracu, Lee !
Înfrângerea din primul meci, m-a făcut celebru la secție
și mi-a adus aproape 9000 de dolari, bani gheață.
În urma victoriei din cel de-al doilea, m-am ales cu o încheietură luxata,
cu două oase ale mâinii, dislocate și cu toată ziua liberă.
Lasă-mă pe mine !
Am să fiu tandră.
Am găsit-o pe Lorna Mertz, ieri.
Avea copia unui film porno.
Ea și Betty făceau pe lesbienele.
Un film destul de înspăimântător.
- A zis ceva de mine ? - Nu.
Am verificat dosarul.
Nu apare nimic legat de biletul pe care i l-ai lăsat.
Ascultă...
Nu păstrez dovezile împotriva ta.
E un târg cinstit, dar mă neliniștește.
Ești sigură că nu mai ai nimic să-mi spui despre tine și Betty ?
Am făcut dragoste când ne-am întâlnit, vara trecută.
Am vrut să văd cum e cu cineva care arată ca mine.
Isuse !
Bucky, asta e tot. Îți jur.
Bucky, te rog, rămâi !
Târfă proastă !
Rămâi, scumpule !
Ești faimos, Dwight.
Cunoscut.
Unde e Lee ?
Probabil că Bobby DeWitt a ajuns deja în Los Angeles.
Lee a spus că voi fi în siguranță mereu.
Așa e.
A avut o soră.
Poftim ?
A avut o soră mai mică.
A fost omorâtă când Lee avea 15 ani și nu l-au prins pe individ.
De ce nu mi-ai spus până acum ?
M-a pus să-i promit că n-am să-ți spun niciodată.
- Ca să nu fie o țintă ușoară. - Asta explică anumite lucruri.
- Ba nu. - Kay, unde e Lee ?
Dacă știi, ar trebui să-mi spui.
Kay, Bobby DeWitt e liber.
Lee e dependent de amfetamină. Ce crezi că o să se întâmple ?
Unde e ?
Morrie Friedman a sunat acum câteva ore.
Tipul de la Revelion ?
Au organizat un flagrant într-una din clădirile lui Friedman.
- Cred că e lângă stadion. - Când ?
- Acum. - La naiba !
Dwight !
Bobby DeWitt ?
Mâinile sus ! Treci lângă peretele acela !
Ține mâinile la vedere !
Isuse !
Am ieșit de-abia de o săptămână, ticălosule.
Ai venit să cumperi droguri de la Morrie Friedman.
Căutam doar un loc unde să mă ușurez.
- Lee Blanchard e aici. Știai ? - Blanchard ? Fir-ar să fie !
- Nu l-am văzut de la proces. - Dar te-ai gândit la el.
Și el s-a gândit la tine.
Ai dat sfoară-n țară știind c-o să fie aici.
Poate că i-am tras clapa la proces, poate aveam de gând să mă răzbun,
poate că am vorbit verzi și uscate cu colegii de celulă,
dar tot ce contează sunt ziarele. După ce i-a omorât pe cioroi...
Zi ce-ai de zis !
- Nu știu care e varianta lui. - Care e a ta ?
D-le, toată tărășenia asta dintre mine și Blanchard,
a început fiindcă i-am tras-o târfuliței de Kay Lake.
Ține-ți gura, amice !
Blanchard, în spatele tău !
Blanchard ?
Nu !
Îmi cer scuze, ofițer Bleichert.
Oamenii mei sunt instruiți să nu riște. Aveai armă.
Cred că era un ucigaș plătit de DeWitt.
N-are niciun act și a fost desfigurat.
Înțelegi de ce trebuie să ne ocupăm de asemenea lucruri.
E clădirea ta.
Aduceți-l aici !
Ofițere !
Vezi pe cine avem aici ?
Nu văd altă cale. Tu vezi ?
Vino aici ! Haide !
Vrei să spui ceva ?
Foc și Gheață.
- Foc și Gheață. - Poftim ?
Nimic.
Terminați repede !
Ce s-a întâmplat ?
Declarații ale martorilor, furate. Fotografii de la autopsie.
Lee își dăduse viața peste cap
și transformase locuința tatălui meu într-o casă a groazei.
M-am spovedit singurului preot pe care-l știam.
De când știi de asta ?
- Nu mai știu. - De ce mi-ai arătat acum ?
Nu știu.
Nu se mai întoarce, nu-i așa, Buck ?
Prostul naibii !
Să moară din cauza unui neisprăvit că Bobby DeWitt.
I-ai spus lui Kay ?
Asta a fost.
Mo Friedman avea dreptate.
Omul nu mai voia să apară în ziare. Și nici Kay.
Asta.
Vreau să lucrezi cu mine. O să o scoatem la capăt.
De ce o fată frumoasă ca tine e așa de tristă ?
Pentru nimic.
Ai numai lacrimi pe față. Ce s-a întâmplat ?
Doar o zi proastă.
- E în ordine. - Ar trebui să te distrezi.
- Cu siguranță. - Să te distrezi din plin.
Îmi place distracția.
Nu există niciun tip special cu care... Știi tu.
Am un logodnic. L-am cunoscut în Florida.
A fost ceva...
Nu știu dacă ai trăit așa ceva, dar a fost dragoste la prima vedere.
Da, mi se întâmplă de vreo cinci ori pe noapte.
Chiar așa a fost. M-a cerut de soție în noaptea aceea.
Iar a doua zi a plecat.
Chiar a meritat să te ceară.
A promis că o să se întoarcă. Era căpitan la Forțele Aeriene.
De asta a trebuit să plece. S-a dus în străinătate.
Știi ce obișnuia să facă ?
Îmi trimitea scrisori de dragoste atât de frumoase și de romantice...
Un poet.
- Doar un bărbat cumsecade. - Și ce s-a întâmplat cu Făt-Frumos ?
Ei bine...
Înainte să se întoarcă, a trebuit să mai plece într-o misiune
și s-a prăbușit cu avionul.
În India.
Și a murit.
Chiar te pricepi să zici povești amuzante.
Da, așa e.
- Bine. Să vorbesc la cameră ? - Da.
Bine.
Mi s-a spus că sunt foarte fotogenică.
Trebuie să predăm rapoartele pentru mâine.
- Mai ai ceva de adăugat ? - Nu.
- Ești liber în seara asta ? - Mă duc la Kay.
Obișnuia să ne pregătească cina mie și lui Lee.
N-am mai fost de atunci.
O să încercăm.
N-ar trebui să spunem ceva ?
N-am spus nimic.
Pentru polițiștii mei de neînvins.
Simt că n-am zis nimic din ce trebuia.
Că n-am făcut nimic din ce trebuia.
- Nu e nimic de zis. - Ba da.
Mi-a salvat viața.
Mi-a salvat viața și l-am văzut acolo.
Dwight...
N-am putut să mă mișc.
Nu m-am mișcat.
Niciodată nu mă mișc. Îmi pare rău.
Kay, îmi pare rău.
Îmi pare rău.
Puteam să-l salvez.
Case din materiale proaste ?
M-am tăiat la picior într-o placă de gresie, din baie.
- Câteva trebuie înlocuite. - Sigur.
Dwight !
Mereu m-am întrebat unde-i ține.
Aveai de gând să-mi spui vreodată ?
I-a dat toți banii lui Ben Siegel și...
Voia să cumpere o casă pentru noi. N-am știut că i-au mai rămas.
Aveai de gând să-mi spui ?
Arde ceva.
Bobby a jefuit banca. Să nu înțelegi greșit.
Nu știu ce să mai cred.
Lucrurile se înrăutățiseră între mine și Bobby
și trebuia să găsesc o cale de scăpare.
Cunoșteam un individ cu care Bobby m-a obligat să mă duc odată.
Era un drogat pe care l-a lăsat să scape și care era și informator.
- Și așa l-ai cunoscut pe Lee ? - I-am povestit ce-mi făcea Bobby.
Cum mă tortură și cum mă vindea amicilor lui.
I-am spus despre jaf și unde ținea Bobby banii.
- Dar anul trecut, individul... - Drogatul ?
Da.
Lee îi dăduse 1000 de dolari fiindcă ne-a făcut cunoștință.
A aflat că Bobby urma să iasă și ne-a amenințat că-i spune
că am furat de la el. Voia niște bani pe care nu-i aveam.
Voia 10 000 de dolari. Ce era să facem ?
Promite-mi că ai să-l ierți pentru DeWitt și pentru jaf.
Te rog ! Nu contează pentru noi.
- Cum îl chema pe individ ? - Nu contează.
Kay, spune-mi numele lui !
Era Baxter Fitch.
Baxter Fitch și apoi, DeWitt.
Lee i-a omorât pe amândoi și a luat banii.
Eu am fost pe post de marionetă.
Veriga slabă dintr-un plan perfect.
Te pricepi atât de bine la unele lucruri !
Dwight, ne iubea foarte mult pe amândoi.
N-are nicio legătură cu noi. Nu renunța la noi !
Regula de bază în comiterea unei crime, fusese confirmată.
Nimic nu rămâne îngropat pentru totdeauna.
Nici cadavrele, nici fantomele...
Nimic nu rămâne îngropat pentru totdeauna.
Nimic.
Familia mea e în Laguna.
Dar știai asta deja. Ne-ai urmărit.
Lee și Kay au trăit în păcat.
Nu fiindcă traiul lor împreună nu era acceptat de ceilalți,
ci din cauza fantomelor trecutului, care i-au forțat să aleagă dragostea
și nu pasiunea.
Basmul perfect.
O soluție înșelătoare pentru o viață distrusă.
Eu nu credeam în basme.
A fost reîntâlnirea unor desfrânați în toată puterea cuvântului,
care știau că nu se vor mai simți atât de bine cu nimeni.
L-ai cunoscut pe Balto, cel din hol ?
L-a împăiat un vechi prieten.
Am fost în același regiment. Georgie Tilden.
Voia să facă filme.
- Ce e ? - Nimic.
Le duci dorul ?
Nimeni nu se mai pricepe așa de bine la pornografie.
Nu mi-l închipui pe Georgie așa cum l-a descris tatăl tău.
E diferit.
Erau tineri.
A murit anul trecut, de infarct.
Tata a plătit să fie înmormântat în cripta familiei, din Scoția.
Foarte frumos din partea lui.
Nu înțeleg arta modernă.
Cred că nici ea nu te înțelege.
Dar eu te înțeleg.
- Kay, ce naiba cauți aici ? - Ce caut aici ?
- Cum ai putut ? - M-ai urmărit, după ce ai făcut ?
- N-am făcut nimic. - M-ai mințit !
Am mințit pentru tine, pentru noi. Ce puteam să fac în afară de asta ?
- Puteai să-mi spui adevărul. - Arată exact ca fata aceea moartă.
Cât de bolnav ești ?
Ai să sfârșești că Lee.
Eu n-am de gând.
Arată exact ca fata aceea moartă. Cât de bolnav ești ?
Ai să sfârșești că Lee.
Scenariul făcea legătura între Linscott și filmul porno,
dar nu între el și crimă.
Pentru asta, nu trebuia să mă mai preocupe
cine a ucis-o pe "Dalia", ci s-a aflu unde s-a întâmplat.
Georgie m-a prezentat lui Mack Sennett.
L-am ajutat să ridice complexul de sub semnul acela oribil.
Hollywoodland.
Lorna Mertz a spus că l-au făcut în afara orașului.
Oamenii mint.
O plagă înțepată la nivelul palmei.
Cred că i-a golit corpul de sânge, iar apoi l-a spălat.
- Tati, nu vreau să mă duc în Europa.
E timpul să vezi și tu bătrâna Scoție.
Dar nu vreau să mă duc în Europa, tati.
- Mereu ai spus că e îngrozitor acolo. - Dar găsești tot ce-ți trebuie, fetițo.
Ce anume, Emmett ?
Bărbați ca mine ?
- Asta vrei ? - Flăcăule...
Ai omorât-o pe Elizabeth Short și ați scăpat de dovezi, amândoi.
Tu ai făcut filmul cu Lorna și Betty.
Am văzut locul.
- Am găsit totul. - Lasă arma jos, flăcăule.
Nu ești genul care să tragă, iar eu nu sunt unul care să moară.
S-ar putea să ai dreptate pe jumătate.
- Isuse ! Era un Ming. - Minunat ! Să vorbim despre artă.
Despre "Omul care râde". Am văzut filmul.
- Am înțeles totul. - Nu-ți plac gusturile mele.
Asta nu e o crimă.
Încetează ! Georgie a făcut-o.
Asta-i bună ! Dați vina pe bietul grădinar.
Nu, Bucky. E adevărat. Crede-l !
Georgie se furișa mereu pe proprietățile tatei.
L-a văzut făcând filmul și a devenit obsedat de Betty.
Mai spune ! Ai multe lucruri frumoase, Emmett.
Bine.
Betty a sunat. Rămăsese fără bani, ca de obicei.
I l-am dat pe tata la telefon, care i-a oferit bani
ca să se întâlnească cu un om cumsecade pe care îl știa.
- Sigur știa că e nebun de legat. - Era liniștit.
Îi plăcea să atingă lucruri moarte.
Tatăl lui a fost chirurg. Știai ? Era renumit în Scoția.
N-aveam de unde să știm că o va lua razna în halul ăsta.
Mincinosule !
I-ai făcut destul rău, Emmett. Lasă-l în pace !
Ți-aș fi recunoscătoare dacă nu ai mai trage în lucruri.
Bogații nu strâng obiecte de artă doar pentru ei.
Le păstrăm pentru generațiile următoare.
Ce i-a făcut Emmett lui Georgie ?
De ce a înnebunit ?
Cine a înnebunit pe cine ?
Din cauza lui Madeleine.
Avea 11 ani și arăta exact ca Georgie.
- Ramona ! - Taci, Emmett !
Așa e, ofițere. Georgie și cu mine...
Lui Emmett nu-i păsa de asta.
Dar era tatăl ei și, pentru asta, l-a desfigurat.
După ce a ieșit din spital, i-am dat cartea lui Hugo.
Drept cadou.
I-a ajutat să construiască decorurile, iar cartea i-a plăcut dintotdeauna.
Exact. Cartea mea.
Desenul meu. Surâsul meu sinistru.
Dar Betty Short ?
Asta a fost cea mai crudă farsă.
Era obsedat de ea.
Un film mizerabil !
Soțul tău a cumpărat-o pentru Georgie.
E un flăcău mai timid, dar l-ai face tare fericit
dacă ați ieși împreună.
Tu ce ai făcut, Ramona ?
Eu am așteptat lângă Hollywoodland.
Doamne !
A doua lovitură a trezit-o.
Semăna așa de bine cu Maddy a mea !
A fost cea mai crudă farsă dintre toate.
Vom câștiga procesul. Știi asta.
Nu era decât o stricată.
Era destul de credibilă pentru ziare, dar nu lipsită de urme de îndoială.
Bogații trăiesc altfel. Cred că și mor altfel.
Bună, ofițere Bleichert.
Ai venit să-mi mulțumești pentru desen ?
Am venit să vorbim despre Lee Blanchard.
A fost aici, nu-i așa ? A întrebat despre sora ta și "Dalia".
Spune-mi !
Cară-te, neisprăvitule ! Am treabă cu doamna.
Bucky...
Lee știa totul despre tine și Elizabeth Short.
- Știa totul, nu-i așa ? - Nu știu despre ce vorbești.
Am trecut pe la tine azi. Am vorbit cu sora ta, Martha.
Mi-a zis că un polițist pe nume Lee Blanchard
a fost acasă la voi și a pus întrebări despre tine și Elizabeth Short.
I-a spus că erați apropiate.
Martha mă invidiază dintotdeauna.
Îl șantaja pe tatăl tău.
Am lovit un perete. Fiindcă am dat-o în bară cu Nash.
Așadar...
L-ai urmărit când s-a dus la stadion, în noaptea aceea.
Ca o cățea.
N-am îndreptat arma spre mulți, săptămâna asta.
N-am avut ocazia să împușc pe nimeni. Ce zici ?
Mai degrabă mi-ai trage-o decât să mă omori.
N-ai curajul să faci nici una, nici alta.
Ești un boxer, nu un luptător.
Tu ești o criminală.
- Mi-ai omorât partenerul. - O criminală ?
Pe Lee Blanchard ?
Ar trebui să-mi mulțumești pentru asta.
Dacă nu eram eu, n-ai fi avut curajul să i-o tragi iubitei lui.
Nu vorbi de ei !
Stai... Am uitat.
Nu i-o mai tragi.
Fiindcă preferi să mi-o tragi mie.
Nu vorbi de ei !
M-ai ales pe mine, nu pe ea.
Mă alegi pe mine, nu pe el.
Ar fi luat banii tatălui meu și ar fi plecat.
V-ar fi părăsit pe amândoi.
Nu m-ai împușca.
Nu uita cu cine semăn.
Fiindcă fata aceea, târfulița aceea tristă...
Ea e tot ce ai.
Nu.
La naiba...
Madeleine se înșela. Îi aveam pe alții.
Pe care îi iubeam și care mă iubeau.
Oameni pe care îi trădasem și pe care trebuia să-i apăr.
Și, pentru prima dată în viață, îi aveam pe oamenii care știau
că pentru scurt timp, în locurile cele mai întunecate,
am fost cel mai bun la anumite lucruri.
Bună.
Intră.
SFÂRȘIT
Traducerea și adaptarea armani_2oo6@yahoo.com